Može li se znati o čemu se ovde radi?
Mislim... ako želite da pazim na ovo, zar ne želite da znam šta je to?
Ne želim. - Važi. Može pitanje? - Izvoli.
Uz svo dužno poštovanje, zašto samo ne odete u FedEx?
Jer sam došao kod tebe, Jack.
Želite da pokupim ovu torbu i donesem vam je, to je sve?
Želim da ti platim nečuvenu količinu novca
da pokupiš torbu i doneseš je meni.
Ne kapiram. Zašto ja?
Isuse Hriste. Vidi.
Ovo sam ja.
Ovo si ti.
Ovo su pare.
Ovo je torba.
Odeš i pokupiš torbu. I, Jack, ovo je mnogo bitno.
Ne gledaš u torbu. Ne otvaraš torbu.
Nemoj ni zaviriti u torbu.
Sadržaj ove torbe nije namenjen tebi.
Shvatio? - Dobro, kapiram.
I doneseš tu torbu meni.
I ja... ti dam... pare.
Jasno?
R A Z N O S A Č
Da, halo. - Kako je prošlo?
Tvoj čovek, Bishop, je probao da me ubije. - Svejedno, drži se plana.
Šta, "drži se plana"? Kažem ti da je tvoj čovek
probao da me rokne, a ti još hoćeš da odem
u taj usrani motel u nekoj vukojebini,
i celu noć blejim i čekam tebe? - O, da.
Otkud znam da me u motelu ne čeka još neko?
Jack, smiri se. - Jesam miran.
Zovem te iz govornice jer mi je roknuo jebeni mobilni dok sam ga držao.
Smestio mi je jebeni metak u šaku... - Nisi pogledao u torbu, zar ne?
Ne, nisam pogledao u torbu. - Drži se plana.
Da. Držimo se plana. Soba 13.
Bishope, idemo.
Baš nisi mogao da se držiš plana, a?
Ne! Ti upucaš čoveka u šaku.
Hajde.
Mogu li vam pomoći? - Da. Treba mi soba, molim vas.
Važi.
Koliko ostajete? - Samo noćas.
Samo noćas? - Da. - Važi.
Moraćete da popunite ovo.
I moram da vidim karticu.
Plaćam kešom. - Molim?
Rekoh da ću platiti kešom. - Važi.
Morate da popunite ovu kartu,
i to vam dođe 65 dolara + taksa.
Šta se desilo?
Šta? - Šaka ti krvari.
Posvađao sam se sa ženom.
Ubola me je nožem za biftek. Bacila se na mene.
Možda da odeš u bolnicu da ti to pogledaju.
Ne, dobro sam. - Pozvaću ih ja, ako hoćeš.
Ne, u redu je. Nema potrebe.
Možda je inficirana. - Nije. - Možda je inficirana, a ti i ne znaš.
Rekao sam da je u redu. Molim te.
Popuni ovu kartu.
I ova. Obe su tu.
Ti si Bob Smith. - Da. - Iz Pitsburga? - Mm-hmm.
Ti ćeš u sobu broj 6.
Hteo bih sobu 13, moliću.
Trinaest? - Da.
Sobu 13 ne traži mnogo ljudi.
Znači, slobodna je?
Jesu li te pitali da pitaš za taj broj? - Pitali da pitam?
Jesu li? - Ja pitam tebe.
Soba 13.
To mi je srećan broj. Sujeveran sam, znaš?
Ili si sujeveran ili žrtva.
Bićeš u sobi broj 13. To nije povezana soba.
Povezana? - Ne možeš iz jedne sobe u drugu
bez da izađeš kroz vrata. Je li to u redu?
Zabole me. - U redu! Bićeš u sobi broj 13.
Možeš da odvezeš kola dole. Parkiraj tamo ako hoćeš.
Hej!
Izvini.
Telefon u mojoj sobi je mrtav. Linija je mrtva.
A, to je...
...jer nije uključen.
Možeš li ga uključiti, molim te? - Pa, da bih uključio telefon,
ili neke dodatke, trebaće mi neka od glavnih kreditnih kartica.
Daću ti keš.
Žao mi je, ali moraću da vidim karticu.
Sad sam ti rekao, daću ti nešto keša.
Ako hoćeš da ti naplatim za telefonske pozive,
moraću da vidim nešto što liči...
...na kreditnu karticu. Čak i ako ti trebaju dodatni peškiri,
moraću da vidim karticu. - Nemam kreditnu karticu.
Evo ti još 100 dolara.
To je 400 dolara u kešu.
Evo ti još jedna. Evo ti još jedna stotka.
Uključi mi telefon?
Keš je u redu. - Dobro.
S obzirom da nemaš kreditnu karticu.
I ako bi mogao da sačekaš minut,
napisaću ti račun, i onda mogu da uključim telefon.
Javi mi ako bude problema s linijom,
upravo su radili nešto na njoj.
Ne znam zašto, meni je izgledala okej.
Rekli su da bi inače celo mesto moglo odleteti u vazduh.
To je njihovo mišljenje. Je li ti ruka bolje?
Jeste. - To je dobro.
Ima li još nešto što mogu da uradim za tebe večeras?
Ne.
Laku noć.
Ej, momče. Imaš šibicu?
Ne. - Zašto?
Zašto nemaš šibicu?
Halo?
Da.
To je u redu.
Da, u redu je. Sačekaću.
Izvini, da nemaš slučajno vadičep koji bih mogao da pozajmim?
Ne.
Izvini na smetnji.
Rekoh ti da sačekaš dok se ne vratim.
Koliko ćemo ostati ovde? - Dok ne uradim ono što moram!
Ne želim da budem deo ovoga. - Začepi i ulazi tamo.
Rekoh ti da imam posla. Beži!
Iskreno, Janet,
više se ljutim na sebe nego na tebe.
Volim da mislim da sam razumno lukav čovek
koji zna da proceni vrednost, ili štof ako hoćeš,
ljudi koji rade za mene.
Isuse, čovek bi rekao da ću imati jebenog papira u kancelariji.
Dragna, to je bila greška.
Znaš šta? Ne volim iznenađenja. Nikad ih nisam voleo.
Stvarno, nikad nisam uživao u celoj toj priči.
Nemoj me pogrešno shvatiti. Cenim neočekivano.
Čak bih rekao da sam poznavalac neočekivanog.
Ali iznenađenja ne volim. Razumeš u čemu je razlika?
Da. Ali mislim da ti ne razumeš o čemu ja pričam. Nisam...
Eureka! - Dragna, ja nisam trgovac valutama.
Pitao si me da sedim pred ekranom jer je Melinda dobila grip.
Znaš li koliko je teško ubaciti krticu u centralnu banku Japana?
To čak ni jakuze nisu mogli. Znaš zašto? Jer su divljaci.
Gde je olovka u ovoj kancelariji? - Svi su vikali.
Zbunila sam se i pritisnula dugme za kupovinu umesto onog za prodaju.
Baš pre nego što je centralna banka Japana
preplavila tržište jenima da bi im snizila vrednost.
Ime koje sam ti napisao? Idi kod tog tipa.
Najbolji plastični hirurg u Njujorku. I možeš da biraš nos koji hoćeš.
Tvoj stari.
Audrey Hepburn, Beyonce, Barbra Streisand.
Koji god hoćeš.
Odoh, stigao mi je avion.
Janet, dosta je bilo iznenađenja. U redu?
Zdravo. Mogu da ostanem malo? Molim vas! Samo dok ne odu.
Ustaj.
Rekoh ti da ustaneš!
Molim vas, ne mogu tamo. - Napolje. - Lud je, ubiće me.
Zar si gluva? Napolje! - Nisu pri sebi. On i onaj kepec.
Napred. Napred. - Molim vas, gospodine, ne mogu tamo.
Ubiće me, jebote. Molim te.
A ako im kažem šta držiš pod krevetom?
Šta si rekla? - A ako im kažem šta držiš pod krevetom?
Jesi li pogledala u torbu? - Nisam.
Sereš! Šta hoćeš?
Samo da ostanem ovde dok ne odu, u redu?
Za koga radiš?
Ne znam o čemu pričaš. - Misliš da sam glup?
Halo?
Sačekaj minut.
Ustaj. Idi u kupatilo.
Dobro. Vidi, idem.
Halo?
Još si u sobi 13? - Slušaj, Dragna, sad sam sredio još dvojicu tvojih.
Zašto bi bili moji? - Federalci na platnom spisku, možda.
Oni su jedini poznavaoci vina na sto milja,
i baš su se smestili kod mene? - Zvučiš kao da ti treba prozak.
Ne, ne treba mi prozak. - Ili androgel.
Trebaju mi moje proklete pare.
Trebaju mi moje proklete pare, odmah.
Treba mi ono što mi duguješ.
Halo?
Jesi li čuo za kucanje?
Hvala.
Može gutljaj toga?
Ne.
I, šta ćeš da radiš? - U vezi čega?
Zvuči kao da si u nevolji.
Možda mogu da pomognem.
Idi sedi tamo.
Uglavnom, samo sam htela da ti zahvalim što me puštaš da ostanem.
Hej, ne činim ti nikakvu uslugu, u redu?
Ostaješ ovde jer si gurala nos u moj posao,
gde ne pripada.
I sad ne želim da odeš dok ja ne odem odavde.
Razumeš? Za koji si kurac uopšte dolazila ovamo
i čeprkala po mojim stvarima, je li?
Nisam ušla da bih ti čeprkala po stvarima.
Pa šta si onda radila ovde?
Rekla sam ti. Hteo je da me ubije.
Nije moj problem.
Znam, moj je. Žao mi je.
Da budem iskrena, jesam pogledala u aktentašnu.
Koji kurac? - Unutra je bila samo koverta. - Izvadi je! Pokaži mi!
Jesi li pogledala u ovu torbu?
Ne, već sam ti rekla. - Jesi li pogledala u ovu torbu?
Ne.
Zašto bih ti verovao, jebote?
Jesi li dobro?
Mogu ti pomoći ako hoćeš. - Izlazi, kučko!
Dovlači dupe ovamo! Droljo jebena!
Gde si?!
Nemoj se igrati sa mnom!
Šta se desilo? - Roknuli su me.
U ruku? - Da.
Zašto? - Valjda imam sreće.
Jesu li ti promašili srce ili nisu mogli da ga nađu?
Mala fora koju sam naučila na ulici.
Kojoj ulici?
Udahni duboko.
Izvini, izvini, izvini.
Mora da si sjajna na jebenim žurkama, a?
Nigde je nema. - Koje sranje!
Ne znam koje će sranje izvesti sledeći put.
Imam ja rešenja. Okrutna i trajna.
Nemoj uvek misliti kitom.
Mislim da su to oni. - Misliš?
Tražim devojku, visoku. Jesi li video neku devojku ovde?
Ne, nisam video nikoga. - Oko 180 cm.
Hoda ovuda obučena kao Wonder Woman?
Sigurno je nisi video? - Rekoh ti, nisam video nikoga.
Nisi mogao da je promašiš, toliko je visoka.
Noge su joj toliko duge da idu naviše i postaju dupe.
Ali ti ne bi znao ništa o tome, je l'?
Ne bih.
Ne bi? - Ne.
Ej, te kurve nema nigde.
Čekaj.
Da te pitam nešto.
Ako bi mogao da jebeš jednu ženu u istoriji, koju bi?
Ja bih jebao Evu i terao Adama da gleda.
Okrenuo bih mu curu i jebao je u dupe baš tu u rajskom vrtu.
Šta je? Ne sviđaju ti se pičke iz Biblije?
Hajde, čoveče.
I šta sad? - Šta, šta sad?
Šta sad? Koji nam je plan?
"Koji nam je plan?" O čemu ti to, jebote?
Onda idem po svoju torbu. - Rekoh ti, ne ideš nigde. Sedi i ćuti.
Ovde ili u kupatilu? - Gde god, baš me briga.
Kako si se... ne znam, uplela s ona dva cirkuzanta?
Srela sam Guštera u strip klubu. - Koji je Gušter?
Onaj s povezom za oko. - Aha. Ti si striptizeta?
Ne.
Pa, ne više. Prestala sam.
To je bio samo, ono, posao sa strane.
Šta si sad? Učiteljica? Superheroj?
Misliš, šta radim? Trenutno sam između poslova.
Dabome da jesi. - Da. Pokušavam da otkrijem šta volim.
Koliko godina imaš? - Koliko želiš da imam?
Dušo, zabole me. - Dvadeset. - Sereš.
Dobro, i kako si završila tu?
Rođena sam u Izraelu.
Nisam ti tražio životnu... kako to misliš, Izrael?
Ne zvučiš kao da si iz Izraela. - Da, ali sviđa mi se Izrael.
Ali nisi rođena tamo. - Nebitno, sviđa mi se Izrael.
Volim Izrael.
U redu...
Samo mi reci gde si bila... baš pre nego što si došla ovde?
Florida. - A zašto si ovde?
Zato što je mamojeb stao ovde.
Ko je Rus, inače? - Gušterova veza.
Veza za šta? - Može gutljaj toga?
Naravno.
Veza za šta?
Može čaša?
Veza za šta?
Kristalni met. - Ti ga rasturaš?
Ne rasturam ja ništa. - Na tome si sad?
Nisam ni na čemu. - Deluješ kao da si na nečemu.
Ti deluješ tako!
Idi u kupatilo. - Šta fali da ostanem?
Jer hoću da budeš u kupatilu. Idi tamo i zatvori vrata, molim te.
Zaključaj vrata.
Halo? - Gde si?
Gde misliš da sam, Harvey? Ti si zvao mene. - Soba 13? - Da.
Soba 13. - Hoćeš da te pitam ono što me je pitao da pitam?
Da, hoću da me pitaš ono što te je pitao da pitaš.
Imaš Kindle ili iPad? - Ne, nemam Kindle. Ili iPad.
Jesi čitao Hermanna Hessea? - Ko je Hermann Hesse?
Nisam ti ja biblioteka, Jack. - Kad dolazi?
Kad se pojavi.
Samo mi reci kad će doći, jebote. - Kad se pojavi, za ime božje!
Dođi ovamo.
Ne bi bio problem da sam prosto ostala ovde.
Dobro, stvari su se promenile,
pa možeš da ideš. - Neću daleko stići pored one dvojice.
Da.
U redu.
Evo šta ću. Odvešću te do autobuske stanice,
daću ti neku kintu i ubaciti u autobus, važi?
Kad? - Upravo sad.
Zašto?
Kako to misliš, zašto? Hoćeš li ti da ideš ili ne?
Ne. - Ne želiš da odeš odavde? Ne želiš da ideš kući?
Nemam razloga.
Pa šta da ti radim. Moraš da ideš.
Zašto želiš da odem? - Ne postavljaj glupa pitanja.
U redu.
Dragna će doći da pokupi torbu? - Ej! Ne pominji to ime.
U redu? Nemoj ni da pomisliš na to jebeno ime!
Zaboravi da išta znaš o ovom sranju. Kapiraš?
Kako da zaboravim ono što već znam?
Čuj, odvešću te do stanice i ubaciti u autobus.
Ti ćeš zaboraviti da znaš bilo šta o ovom sranju.
Kapiraš? - Da.
I, u kakvoj si to nevolji?
Zašto toliko zabadaš nos? Zašto?
Ne, ozbiljno, zašto to radiš? Zašto si takva?
Samo hoću da razgovaramo kao ljudi.
Nije istina. Zašto toliko zabadaš nos?
Radoznala sam. - Pa, znaš šta je to uradilo mački.
Šta je s ovom krvlju u kolima?
Svuda po zadnjim sedištima. - Da, dirao sam ih rukom.
Nije s tvoje ruke. - Ej, šta sam ti sad rekao?
Šta? - Da gledaš svoja jebena posla?
Gledam, imaš krv svuda po kolima. Žao mi je, ne mogu...
Da ti kažem nešto, možda u kolima bude još krvi
ako ne začepiš gubicu i gledaš svoja jebena posla.
Ovo se tebe ništa ne tiče. - Pa, izvini što hoću da pomognem.
E, učini mi uslugu, u redu? Ne pomaži mi.
Može pitanje?
Jedno pitanje ili... ili mali milion njih?
Zašto ovo radiš? - Zašto radim šta? - Pomažeš mi.
Ne pomažem ti. Ne pomažem ti. Sklanjam te s puta.
Nazovi to kako hoćeš, pomažeš mi.
Šta god te čini srećnom. - Pomoglo bi kad ne bi bio kreten.
Dobro. Znaš šta?
Izlazi iz kola. - Koji je tvoj problem, jebote?
Izlazi iz jebenih kola, u redu? Izlazi! - Dobro!
Govnaru. - Drži.
Evo. Stanica ti je nekoliko kilometara odavde. Srećno.
Govnaru jedan. - Ćao.
Ulazi u kola.
Ulazi u jebena kola. - Ne. - Da. Ulazi u jebena... - Ne!
Hajde! - Nemoj! - Ah! Jebote!
I ko je ovaj, a?
Je li prijatelj, znaš, onog koga ne smem imenovati?
On te je upucao?
Što si toliko radoznala, a? Ubiće te to jednog dana.
Jebeni... - Baš si patetičan.
Kakav to idiot stavlja telo u gepek koji se ne da zatvoriti?
Roknuo si ga u glavu, a?
Šta je uradio?
Jebiga.
Menjamo gumu. Sagni se, sagni se. Menjamo gumu. Sagni se.
Ne možemo ga samo ostaviti u gepeku. Moramo ga se rešiti. - Začepi.
Imaš 20 litara krvi na sedištima. Neko će primetiti... - Začepi, jebote.
Šta je sad ovo?
Zar si gluv? Pitao sam te nešto. Šta je sad ovo? - A ti si?
To je što mi se petljaš s ribom. - Nisam ti ja riba.
Ti začepi gubicu!
Rokni ga, čoveče. - Bobby, ne.
Rekoh da začepiš.
Stopirala sam i on je stao. Poveo me je, to je sve.
Poveo te, a? Ma sigurno da jeste.
Šta je s tobom, jebote? Kučko, dođe mi da... Boga mi!
Jebiga, ja ću ga roknuti.
A posle odnesi telo u šumu i sakrij ga. - Odnesi ga ti.
Ne, ja ću ga roknuti. - To ću ja. - Ja ću! - Onda ga ti i nosi!
Trebalo bi i tebe da roknem, mališa!
Onda bi samo morao i mene da odneseš!
Da, zajebi ovo, čoveče. Daj da palimo odavde, čoveče.
Previše cimanja, jebiga.
Diži dupe. Diži se. Dolazi ovamo.
Jesi li ti luda? Ne igram se s tobom!
Privuci je.
Dođi ovamo. - Neka, evo ga.
Idem ja po torbu.
Budi mirna. Šta je s tobom?
I nisam ti ja Rus. Ja sam srpski Rom, govnaru.
Hajde, čoveče, idemo.
Ispišao sam mu se na glavu.
Sranje, čoveče. Gde su prokleti ključevi?
U pičku materinu. Zašto si toliki prokleti idiot?
Da. Evo ti tvog idioma.
Hej.
Hej. Hej. Radoznala mačkice.
Jesi dobro?
Bože...
Jebote.
O, sranje!
Hvala. - G. Smith? - Jebiga.
Samo drži to tu.
Ko je? - Ja sam, g. Smith.
Šta hoćeš? - Imate li neku ženu tu?
Šta je?
G. Smith.
Šta hoćeš? - Ako imate ženu tu,
moraću da vam naplatim još 20 dolara.
Nemam ženu tu. - Samo kažem, ako imate ženu kod vas...
E pa, nemam.
Samo kažem, kad bi neko bio tu s vama...
Nema nikog više.
Sad me slušaj.
Sad bih hteo na spavanje jer sam jako umoran, u redu?
Laku noć. Laku noć!
Laku noć.
Nemoj da zaspiš.
Hej. Ostani budna. - Jesam budna.
O, jebote.
Brzo, tu negde je bila sveća, zar ne?
Da. Na vrhu plakara.
Mogu da te premestim? - Gde?
Slušaj, mačkice, ne postavljaj pitanja. Mogu li te premestiti ili ne?
Ne. - Pa...
Vidi, i ako nisi za premeštanje, moraćeš. Možeš da ustaneš?
Mislim...
Ne razumem.
Jednog minuta si sav zabrinut hoću li biti dobro,
sledećeg me izbacuješ napolje?
Šta si ti, neki psiho?
Zvučiš kao moja bivša.
Idemo.
Mogu li u kupatilo pre nego što krenem, gospodaru? - Isuse Hriste.
Neverovatno.
Hej.
Našao sam ovo u Gušterovim kolima.
To je ista slika kao i ona druga.
Toliko i ja znam.
Onda znamo koliko i ono drugo.
Možda ti znaš više.
Nešto sam mislio, možda znaš mnogo više.
G. Smith. Ja sam šerif Larson, ovo je zamenik Pike.
Zdravo.
Postoji li problem, šerife?
Da, postoji problem.
Dvojica muškaraca i devojka su odseli u sobi 10.
Tu dvojicu smo našli niz put. Krajnje mrtve.
Na autoputu?
Niz put. Pitao sam se ako ste večeras ovde videli nešto čudno.
Ne, nisam.
Tražimo devojku. Visoka, atraktivna, u 20-im godinama.
Da je niste videli ovde večeras? - Ne, nisam.
Ne? - Ne. - Baš zanimljivo.
Neko je rekao da je video vas i devojku kako ulazite u kola ranije večeras.
Ko li vam je to rekao?
S kim ste pričali ranije?
Sa ženom, telefonom.
Čuo sam da ste imali nevolja večeras, g. Smith.
Molim? - S vašom ženom. Ubola vas je.
Da. Ništa ozbiljno. - Odakle ste, g. Smith? - Pitsburg.
Otkud vi ovde? - Samo sam u prolazu.
U prolazu? - Da. - Vozili ste 500 km s ubodnom ranom.
Meni je to čudno, g. Smith. Vama nije? - Nije ako znate moju ženu.
Putujete lagano, g. Smith. Bez kreditnih kartica.
Ali keš niste zaboravili?
Novac nosim odvojeno. U lastišu.
Šta to radite u Pitsburgu, g. Smith? - Radim za grad.
Čemu toliko ispitivanje?
Mislim, rekoh vam da nikog nisam video. - Kad planirate da odete?
Pitajte njega.
Pitajte njega, on zna sve. Zna sve o meni. - Nede.
Koliko ostaje? - Samo noćas.
Vidite? - Samo noćas? - Tako je rekao.
Idem ujutru, da sredim stvari sa ženom.
To je sve.
Nema više. - Pa, laku noć, g. Smith.
U redu.
Neka vam provere tu ruku. - Da. U redu je. Hvala, gospodine.
Nede.
Ej, ti. - G. Smith.
Šta misliš da radiš, jebote?
Kako to mislite? - Što si im pričao moju životnu priču?
To mi je građanska dužnost. Znam šerifa već dugo.
Slušaj, glodaru.
Držaćeš usta zatvorenim!
Vrati se u svoju kancelariju i gledaj svoja prokleta posla!
Jesi razumeo? - Ne diraj moja kolica!
Niste trebali to da uradite, g. Smith.
Niko ne dira moja kolica.
Pripadaju mojoj mrtvoj majci.
Hej, probudi se. Probudi se.
Dobro sam.
Stavi ovo na glavu.
Samo mi se zavrtelo u glavi na trenutak.
Drži led na glavi. - Dobro sam, u redu?
Rekoh ti da ga držiš na glavi. - Dobro sam.
Stavi ga gore!
Pobogu. Je li te zato napustila? - Ko? - Tvoja bivša?
Moja bivša je umrla.
Znam kako je izgubiti nekoga.
Je l'? - Da.
Kako se zoveš? Ja sam Rivka.
Ja sam Jack.
Bili ste u braku?
Trebalo je.
Trebalo je da se venčamo.
Ubili su je.
Nije htela da radim izvesne stvari,
a ja sam morao da radim izvesne stvari za pare.
I posvađali smo se oko toga, pa je izjurila iz kuće.
Ja sam morao da obavim nešto. Dok nisam bio tu...
Ubili su je.
Žao mi je. To je užas.
Možeš još malo da sačekaš ovde, ali onda moraš da ideš.
Pričaj mi o Dragni. - Zašto ti meni ne pričaš o njemu?
Ja o njemu ne znam ništa. - Ne? - Ne.
Priča li ti se o ovome?
Ima li nešto što želiš da mi kažeš?
Pitaću te još jednom.
Daću ti priliku da odgovoriš iskreno.
Jesi li pogledala u tu torbu? - Ne moram da pogledam
u torbu vernosti da znam da vredi više nego što ćeš dobiti.
Idem napolje. Zaključaj za mnom.
A ako zakuca na vrata?
Veruj mi, Dragna ne kuca. - Gde ćeš?
Šta radite tu, g. Smith?
Pa on hoda.
Izvanrednog li oporavka.
Mislim da će biti najbolje da iskopate to
i bacite je ovamo.
Rekoh da počneš da kopaš!
Vidiš...
Čuo sam šta si pričao telefonom, znam šta se dešava.
Nije ono što misliš. - Ne! Nije ono što ti misliš!
Dobro.
Vidiš, ono što ti ne znaš je da je taj čovek već bio ovde.
Koji čovek? Ko? - Na telefonu!
Bilo je to pre više godina,
ali nikad neću zaboraviti taj glas niti ono što je pre radio ovde.
Ne znaš u šta se uvaljuješ, čoveče. - E, to je zanimljivo,
jer sam upravo to baš hteo da kažem tebi.
Možeš da skloniš to? Ne vidim gde kopam.
Nastavi da kopaš! - Dobro, dobro. - Ovaj put mu ne dugujem ništa!
Razumeš li me?! - Da, da. - Vadi to iz rupe!
Dobro, dobro.
Tako. Spusti je, baš tu.
Odmakni se. Hajde, odmakni se.
Vraćaj se tamo! - Dobro.
Majku mu.
Pobogu!
Dovraga.
Jebote.
Hajde, mačkice. Idemo, mačkice.
Šta se dešava?
Ko je? - Šerif Larson.
Probudio sam vas, g. Smith? - Ne, samo sam prilegao.
Otključajte, molim vas.
Zar se dovezla čak ovamo da bi vas ponovo ubola?
Ne, ne, sad je opet krenulo da krvari. - Trebalo bi da vam to provere.
U redu je.
Niste videli g. Stensona, zar ne? - Koga?
Menadžera hotela.
Ne. - Zanimljivo. Svuda ga tražimo, nema ga nigde.
Ali eno mu kola.
Možda se krije negde, izvodi trikove s kolicima. Ne znam.
Možda.
Kad odlazite, g. Smith?
Ujutru. - Ujutru?
Da.
Nazad u Pitsburg? - Da.
Da.
Moram da sredim stvari sa ženom.
Shvatio sam da sam verovatno sam tražio ovo.
Ja sam kriv.
Gle, gle, gle.
Šta to imamo ovde? Vaše?
Ženine.
Ženine?
A ovo?
Ne znam, bilo je u sobi kad sam došao.
Gideonova Biblija i lopata u svakoj sobi.
Uhapšeni ste, g. Smith.
Nešto je isplivalo na površinu od našeg prošlog razgovora. - Koji kurac?
Naš si.
Sad, hoćeš li mi dati razloga da ti razbijem lobanju?
Izazvao bih te na borbu rečima, ali bio bi nenaoružan.
Lepo, Jonese.
U redu, momci. Znate šta da radite.
Zašto? Zašto sam ovde?
Vi ćete nam biti meta, g. Smith.
Gde ste je zakopali, g. Smith?
Zakopao šta? - Torbu, g. Smith. Torbu.
Kakvu torbu?
Imaš dve opcije.
Mogu te pretući na smrt, ili dva: reći ćeš mi gde si je stavio.
Samo zato što je neizbežno ne znači da će biti brzo, g. Smith.
Imam ja celu noć. Smena mi se završava tek u 7.
Pred nama je dug, dug put.
Šefe. Vaša žena je na telefonu.
Zašto si joj rekao da sam tu?
Šta je trebalo da kažem? - Da nisam tu.
Hej.
Macadamia Chocolate crunch. To je...
Ne volim Chunky Monkey.
Da.
Mogu li vam pomoći? - Mislim da mene tražite.
Ja sam devojka iz motela.
Bili ste s onom dvojicom u kolima?
Da, to sam ja. - Koga tražite?
Ne tražim nikoga. - Je l'?
Pođite sa mnom. U redu je.
Znate ga? - Ne.
Sad, šta imamo ovde, a? Šta to imamo ovde?
Ne znam ko je ova kučka. Nema nikakve veze sa mnom.
Nevaljala devojčica, izgleda. Nevaljale devojčice se moraju kazniti.
Zameniče Pike. Zameniče Pike.
Dobro je proveri.
Zavisnice od koksa će ga sakriti baš svugde.
Ulazi unutra! - Proveri svaki detalj. Svaku rupu.
Hajde, ulazi unutra!
Ej, glupačo. Da.
Da?
Drži je. Zgrabi je za ruke.
Pazi šta to imamo ovde.
Gle, gle, gle.
Meni se čini da je htela da te povredi, zameniče Pike.
Proveri da ne skriva sačmaru u dupetu.
Pa, da vidimo. - G. Smith.
Mislio sam da su ove vaše, g. Smith.
O, Isuse.
Bar znamo da su gaćice, zar ne?
Reći ću vam ono što vas zanima.
Gde je?
Kod motela. - Gde kod motela?
Previše je mračno, ne možeš je naći. Ja sam morao da hodam kroz šumu.
Samo mi reci gde je. - Odvešću te, moram s tobom tamo.
Ako je ovo nekakva prevara,
dozvolićemo sebi da se zabavimo s devojkom.
Odvešću te pravo do nje.
Zameniče Pike, ti pazi na gđicu Lepu. - Rado.
Jonese... sa mnom. - Gospodine.
Ja ću po kola.
Ustaj.
Imaš li ti ikakvu predstavu šta ću da ti radim
ako se ne vrate s tom torbom? Ej.
Pike!
Pike! Šerife, dođite.
Šerife! - Ključevi. - Ne mogu da ih nađem.
Pištolj.
Pike!
Jesi dobro?
Da. Nije duboko.
To je dosta tela da se ostavi za sobom.
Radije bi da ih stavimo u gepek? - Ma daj, gepek koji se ne zatvara?
Pre nego što kažem nešto, ima li još nešto što treba da znam?
Kako to misliš? - Oružje, noževi, dinamit, uranijum, nunčake?
Neverovatno šta radoznala mačkica može da nađe u prosečnoj hotelskoj sobi.
Oružje, tela...
Ne bih htela da ti budem komšija.
Puštali su TV preglasno, tako nešto?
TV! Sad si u filmu, u glavnoj ulozi.
O, znam. - Ne. Ne bih rekao.
Upravo smo ubili tri policajca.
Koji su bili spremni da nas odvedu pitaj Boga gde i reše se tela.
Čak i da si je iskopao, opet bi te ubio!
Kako to misliš, iskopao?
Mislim, ako bi mu dao torbu, znaš...
Kako bi oni znali da sam je zakopao?
Pa, kad si ušetao s lopatom,
nisam mislila da si se u to doba bavio baštovanstvom iza motela.
A kako znaš da je bilo iza motela?
Dobro, zakopao si je ispred motela.
Kunem se Bogom, ako te torbe ne bude tamo,
iskopaću rupu i zakopaću te u šumi.
Nisam morala da dođem po tebe.
Mogla sam da uzmem torbu i ostavim te tamo,
i oni bi te ubili, a mene nikad ne bi našli.
Upucali su me dok sam te spasavala!
Ti si idiot, znaš?
Moguće. - Jesi.
Ja ću voziti. Potraži te ključeve.
Dobro.
U redu, pucaću u lisice.
Lepo si ti to smislio. - Hajde.
Evo.
Imam ga.
U redu.
Ovako su te upucali u ruku?
Ako me upucaš u ruku, ima da te ubijem.
Ne valja pretiti osobi koja te drži na nišanu.
U redu. Desno. Idi desno, do lanca.
A ako promašim? - Nećeš me upucati iz Teksasa.
Samo ga prisloni uz lanac, u redu?
Spreman?
Ne, ne, još niže, niže. Nemoj mi ciljati u jebenu ruku.
Baš tu. Spremna? - Da. Na tri. - Da, mislim da si na lancu.
Dobro. - Jedan...
Pogodak! - Ne, ne, ne. To je promašaj.
Hvala ti.
Meni to deluje kao traćenje savršeno dobrog para lisica.
Drugi put, na drugom mestu.
Gde ideš?
Razmišljala sam. - Da?
Daj da odemo odavde. - I ponesemo torbu?
Da.
Gde bi htela da ideš? - Ti biraj.
Baš slatko.
Halo.
Halo?
Poludela si. Hajde, moraš da ideš.
Gde ću ja to otići? - Ti... kako ja da znam gde ćeš otići?
Idi kući.
Ne želim da idem kući. Želim da ostanem.
Sve je tako...
Svaki put kad probam da uradim nešto...
Mislim, više me nije ni briga.
Ali mislim...
Neko poput tebe.
Šta neko poput mene?
Neko poput tebe, mislim...
Tebe razumem.
Šta pričaš ti, jebote?
Znaš... kao da te znam.
Ništa ti ne znaš. - Molim te.
Ne znam... da li dolazi da uzme torbu i ubije me.
Ne znam da li dolazi da uzme torbu i plati me.
Ne znam da li dolazi sam ili s čitavom jebenom armijom.
Moraš da ideš.
Nemoguće je.
Sklopio sam dogovor.
Pa, to je valjda to.
Možda jednog dana naletim na tebe.
Da, možda.
Mačkica će morati svojim putem.
Mačke su sjajne životinje, doduše.
Prežive svakakva užasna sranja
i uvek se dočekaju na noge.
Ne uvek.
Zbogom.
Brzo.
Brzo, brzo, brzo, brzo, brzo, brzo, brzo.
Sranje. - Hajde.
Hajde. Hajde. Hajde, hajde.
Hajde. Hajde!
Zašto se krijemo?
Daj mi minut da razmislim.
Šta kažeš na taj ulaz?
Sva sreća pa su sobe povezane.
Spusti pištolj na krevet.
Neka se opusti.
Sedi.
I ti.
Reci mi nešto, Jack,
ja sam uvek mislio da broj 13 ima 1 i onda 3 odmah posle njega.
Ali, znaš, osnovna škola je bila davno,
pa, znaš, možda i grešim. Imamo li problem, Jack?
Ne.
Jer kad ti ja kažem da čekaš u sobi 13, a nađem te kako me čekaš u sobi 14,
zamislim se. "Zašto bi Jack išao u sobu 14,"
"kad sam mu jasno rekao da ide u sobu 13?"
Mislim, to je krajnje precizno, zar ne?
Znam da znaš da brojiš jer si eminentno inteligentna osoba,
pa znam da se ne radi ni o kakvom intelektualnom problemu.
Pa šta je onda? Mislim ti ja o tome i zaključim,
"Pa, nešto svakako jeste problem." - Nema problema. Imam torbu. Samo...
Ne, problem postoji, Jack. Nepoverenje je bolest koja ubija prijateljstvo.
Kad se ušunjaš u sobu 14, mada sam jasno rekao soba 13,
to je zato što mi očigledno ne veruješ, Jack. To je problem.
A kad vidim da počinješ da gubiš poverenje u mene, Jack,
onda i ja, recipročno, počinjem da gubim poverenje u tebe.
Počinjem da mislim, "možda ne treba da verujem Jacku."
Nije da vas ne poštujem i to, ali kako bih mogao da vam verujem?
Poslali ste Bishopa za mnom. Hteo je da me ubije, roknuo me u ruku...
Iskreno, do Bishopa mi nikad nije bilo nešto stalo.
A ona dvojica nesposobnih federalaca u sobi do mene?
S prigušivačima. Uhodili su divljač? - Ma daj, Jack. Da te želim mrtvog,
mi sad ne bi ni pričali. Znaš to.
Ali moram ti priznati, stvarno si mašina za rušenje.
Posedujem ovaj hotel, šerifa i sve u blizini već godinama.
Ovo mi je bilo omiljeno mesto za dostave, šta god hoćeš.
Ali jesam impresioniran. To što si paranoik ne znači da te ne prate.
Svakako si podigao lestvicu.
Čujem da sam čak izgubio i mog ruskog kepeca.
Bio je srpski Rom. - Jesi li dobio priliku da pogledaš
onu knjigu Hermanna Hessea koju sam ti preporučio, Magister Ludi?
Samo želim svoje pare, pa da odem odavde.
Mogu li ti dati malecni savet, Jack? - Da.
Kad bi jednu desetinu vremena koju provedeš ubijajući ljude
posvetio čitanju knjige tu i tamo,
stvarno mislim da bi profitirao od toga. Ti ne?
Ja samo hoću svoje proklete pare. To je sve. - Jack.
Nećeš me upoznati s tvojom prijateljicom? - Ona nije deo ovoga.
Nego šta nego jeste deo ovoga.
Ako si doveo kurvu u sred našeg posla,
načinio si je delom ovoga, Jack.
Znaš šta Magister Ludi znači, Jack?
Gospodar igre.
Gospodar igre!
Bi li te iznenadilo da saznaš da je Tic Tac radila za mene?
Moguće, zar ne? Mislim, daj, čoveče.
Prijaviš se u hotel usred vukojebine,
i prosto naletiš na ovu visoku, oružju vičnu striptizetu
s aspiracijama da podučava drugi razred u Kanzasu. Kolike su šanse?
Mislim, valjda je i to moguće. Ja sam sreo ženu u jebenom Staplesu.
Slušajte me. Šta se stvarno desilo ovde, a?
Ništa. Ništa. Ovo je poslovna transakcija.
Uradio sam sve što ste hteli. Sedim u ovom prokletom motelu.
Poludeću u ovom prokletom hotelu.
I sve što želim su moje pare.
Reci mi istinu.
Jesi li pogledao u torbu? - Dogovorili smo se. Nisam.
Je li je neko video? - Ne.
Jesi li je pokazao nekome? - Ne.
A ova tvoja devojka? Da nije virnula unutra?
Ne.
U toj torbi je smrt.
Je li ti Jack rekao to?
Ne.
Imali smo dogovor. Ja sam svoje uradio.
Ili mi veruj ili nemoj.
Poverenje. Temelj prijateljstva.
Ne, verujem ti.
U redu. Torba. Jack, gde je torba?
Pod krevetom. Genijalno.
Na krevet.
Neverovatno.
Hteo bih da podelim ovo s tobom, Jack. Stvarno.
Ali kako to već biva, ne mogu. Hoću da znaš nešto.
Sve ovo ovde je bio test, Jack, da te proverim.
Da proverim naše prijateljstvo.
Imao sam posao.
Više od posla, nešto što menja život.
Trebao mi je jedan čovek, samo jedan poseban čovek.
Od svog dela ćeš moći da kupiš sopstveno privatno ostrvo
na koje ćeš moći da odletiš sopstvenim Boeing Business Jetom.
Rekao sam ti da ne gledaš u torbu i nisi.
Održao si reč. Položio si.
Tako sam ponosan na tebe.
Ova tvoja pavlovska odanost je stvarno zapanjujuća.
Imaš taj atavizam u sebi.
Mislim, ti si poput nekog kovača u kolonijalnom Vilijamsburgu.
Ti si poput nekog Aboridžina s bumerangom
koji lovi u diorami nekog muzeja prirodne istorije. Neverovatno.
Kako znaš da ne lažem? - Veruj mi, znam. Vidi se to.
U toj torbi je novac i vrlo, vrlo važna upustva.
Gusane.
Veruješ mi? - Svakako. - Da prebrojiš?
Nema potrebe. - Sad ponovo verujemo jedan u drugog, kao što sam i predvideo.
Znaš, Jack, kad si svestan nečijih tropa,
možeš da predvidiš u kojem će pravcu krenuti
kao odgovor na određene stimulanse.
Ljudi su ono što jesu i rade ono što rade.
Kuva li Kojak kašu? Ne. Kojak liže lizalice.
Ljudi uvek kažu, znaš, da se Lenny Bruce
ili Miles Davis ili Jimi Hendrix nisu drogirali,
uradili bi mnogo više.
Zapravo, sumnjam da bi uradili bilo šta.
Trope.
Jesi li znao da sam nekad jurio akademsku karijeru?
Magistrirao sam u Transnacionalnim kriminalnim sindikatima.
Ozbiljno. Teza mi je bila o vezama između jakuza
i ultranacionalističke desničarske politike u Japanu posle rata.
Trebalo je da budem profesor.
Onda sam jednog dana gledao epizodu Full Housea,
kad Jesse ide na bandži-džamping s Becky? To mi je promenilo život.
Odlučio sam, "Znaš šta? Moram da skočim."
Nisam hteo da se bavim glupostima ceo život.
Nisam hteo da predajem, hteo sam da radim!
Idemo.
Uskoro će onaj veliki.
Caveat emptor.
Jack...
Pogledala sam... - Pogledala si u torbu. - ...u torbu.
Da.
Jasno ti je da ćemo umreti.
Jebem mu!
Hej.
Šta, novčanice nisu dovoljno sveže?
Postoji problem.
Koji?
Mačka je pogledala u torbu. Nisam znao.
Jack... ponekad me baš žestoko razočaraš.
Spetljao si se s kurvom? - Da.
Nije kurva. - Sve žene su kurve.
Nisu.
Pobrini se za to, Jack. Odmah. - Dobro. Nije kurva.
Začepi više! Nerviraš me. - Mogu da vidim torbu na trenutak?
Molim? - Hoću da vidim šta je unutra.
Zašto? - Samo da pogledam. - S kim ti misliš da pričaš?
Ne pričaš ti sa mnom, ja pričam s tobom.
Znaš šta moraš da uradiš. Pobrini se za to.
Jack.
Ubij ga.
Ne želim da te ostavim. - Biću ja ovde.
Ubij ga.
Evo, uzmi ovo.
Moraš bolje da igraš ako želiš da pobediš gospodara igre, Jack.
Isuse, Jack!
Prošao si testove s Gušterom i šerifom, ali meni nisi dorastao, Jack.
Vidim da nisi čitao Sun Tzuovo Umeće ratovanja.
Moj si.
Šta je u torbi?
Poklon. Bio si previše slep da vidiš. - Šta je u jebenoj torbi?
Ma začepi.
Sad ćeš lepo baciti pištolj ovamo.
Baciću pištolj tamo?
Motel, moj motel,
napunjen je s dovoljno C4 da ga zbriše s lica zemlje.
A ako se pitaš šta je ovo...
Ovo ti je detonator. Nije to slučajno. Lažem li?
Brojaću do tri. - A ja ću brojati do dva.
Hoćeš li ti da počneš ili ću ja?
Nisi ostavio svoju devojku u jednoj od soba tamo, zar ne?
Znaš, nešto mi govori da možda i jesi.
Prosto ne možeš da sprečiš žene u svom životu
od umiranja užasnom, nasilnom smrću, zar ne?
Baš me briga za nju. - A ja mislim da te jeste briga, Jack.
To je ono što je ovde tragično. A kad kažem tragično, mislim patetično.
Reci mi šta je u torbi. Šta je u torbi?
Mislim da bi morao sam da pogledaš.
Nikad nisu otkrili ostatke tela tvoje verenice, zar ne, Jack?
Bez tragova, bez dokaza.
Nije imala neprijatelja. Samo tebe.
Nisam mogao da dozvolim da mi najbolji čovek ode.
Ti si u ovom poslu sui generis. Apsolutno jedinstven.
Tvoja reč ti je sve. Tvoja verenica mi te je uzimala.
To nisam mogao da dopustim.
Rekao sam ti da ću naći tipa koji je to uradio i dovesti ti ga.
Jeste malo potrajalo, ali i ja sam čovek koji drži do svoje reči.
Evo me.
Znaš...
Činim ti uslugu što te rešavam bede. Veruj mi.
Posle šest razvoda i osmoro dece,
reći ću ti nešto sigurno poput tvoje smrti.
Žena će te uvek razočarati.
To ti je bila dobra ruka?
Kolike su šanse?
Mogao si da budeš multi-multimilioner... ili makar neko i nešto.
Baci ga.
Okreni se i suoči se sa mnom, đubre jedno.
Ma ne bi valjda pucala čoveku u leđa, zar ne?
Čoveka ne, ali ti nisi čovek.
Znam ja tebe. - Upucaj ga. - Bitnije je što ja znam tebe.
Otkud ti u javnosti bez rogova? - Upucaj ga!
Rogova? Ta ti je dobra. A šta si ti, koji kurac?
Ja sam ona koja se ceo život borila protiv zla. - Malo dramiš. - Ne...
Upucaj ga!
Ako želite da živim, zatapšite.
Ništa nisam čuo.
Vreme je da idemo, Jack.
Zaključak.
Trebalo je da gledam svoja posla, a?
Da jesi, bio bih mrtav. - Istina. - Istina.
Istina.
Ti si jedna žilava Jevrejka.
Nemaš ti pojma.
Možda bi bilo dobro da odemo u bolnicu.
Misliš?
Samo predlog.
Vi advokati imate fine kancelarije.
Baš vam hvala. Sedite.
Izgledate kao da ste bili u ratu.
Može se i tako reći.
Imam sreće da imam dobre doktore čija je specijalnost da ne postavljaju pitanja.
Dosta toga treba počistiti. Predlažem da počnemo.
Na telefonu ste pomenuli nešto u vezi motela.
Gde je taj motel? - Luizijana, rečni rukavac.
Svideće ti se dole. Vruće je.
I da se spanđam s nekim Jackom?
Uveri se da ovaj Jack još uvek ima ono što treba.
Zbuni ga, razumeš?
Moraćeš da se dogovoriš s nekim lokalcima da bi izvela to.
Niko neće znati koja si sad pa ti, niti za koga radiš.
Dole ćeš biti sama. - Divota.
Zašto je ovaj tip tako bitan?
Pa, u mom životu postoje ljudi kojima verujem,
a postoje i oni koji mogu da ubiju.
Ali ne verujem nijednom ubici sem Jacka, a ni za njega više nisam siguran.
Mislim da se opustio. Verovatno mu se i kita opustila.
Zato bih hteo da ga... pritegneš.
Mogla bih ti uštedeti dosta vremena i problema.
Za šta god ti treba Jack, ja ću se pobrinuti.
Kad bi to samo bilo tačno.
Nažalost, visoki moj kameleonu,
nije. - Pa, valjda je bar sladak.
Meni liči na prosečnu jebenu vevericu, ali šta ja znam?
Ono što znam je da je tip mašina za ubijanje.
Ali je budala.
Zato mu ga daj po onoj "Jack, baš sam se uvalila,"
"molim te, pomozi mi" rutini.
To mogu.
I, mala...
I, mala, ako se ovo sjebe,
ode u kurac ili nešto krene naopako i ja umrem,
hoću da rokneš Jacka.
Da ga ubijem?
U neizglednom slučaju da ovaj tip nekako uspe da me ubije,
što bi zapravo dokazalo da je daleko...
...sposobniji nego što trenutno sumnjam da jeste,
hteo bih da ga ubiješ.
Znaš da bih osvetila tvoju smrt samo iz ljubavi, zar ne?
Ali od nečeg se mora živeti.
Ne brini, uz ljubav ćeš dobiti i 5 miliona.
I nestaćeš, i vodićeš dug, dobar život.
I setićeš me se kad se budeš molila noću.
Odnesi dokaz Jackove smrti mom advokatu.
Čovek je jebena cepidlaka za detalje.
Kad to spomenuh, možda bi htela da razmisliš
da mu doneseš Jackovu glavu u torbi.
Hajde, g. Jebena cepidlako za detalje.
Idemo u vožnju.
Vožnju? Kuda?
Ličim li ti ja na devojku koja bi šetala okolo
s ljudskom glavom u torbi?
Nije baš lako reći.
Ali stvarno deluješ žilavo, a mora da i jesi,
čim si nadživela i Jacka i Dragnu.
Nemate vi pojma.
Pa, jasno mi je da nisi u izviđačima.
Ja ću biti vodič.
Jesi li ti luda?
Čula sam i gore.
Hajde. Dosta priče, idemo!
Ej, ej. Čekaj, čekaj, čekaj, čekaj, čekaj. Stani, stani.
Daj da samo pređemo na stvar.
Deluješ mi kao tip devojke koja će biti više nego zadovoljna
da ponese 5 miliona u kešu i zlatnim polugama.
Nisam znala da sam toliko očigledna.
Imaš mesta u toj torbi? - O, da.
Bilo je lepo poslovati s vama.
Možda bi htela da pokupiš ono što si mi zakucala u zid.
Zadrži ga.
Poštena razmena.
Vidimo se.